У 2021-22 рр. у журналі «Всесвіт» (NN 1-2, 3-6 за 2021р. та NN 1-2, 3-4, 5-6 за 2022р.) вперше був надрукований повний переклад українською мовою роману Еміля Золя «L'Assommoire», здійснений Тетяною Жарко. В Україні він був відомий як «Пастка» – саме таку назву вживав у своїх статтях Григорій Кочур, хоча Ольга Рашкевич, котра наприкінці XIX ст. переклала перші три розділу цього роману, назвала його «Довбня». Насправді слово assommoire багатозначне. Крім двох уже згаданих значень, ним називали ще дешеві шинки, де продавали неякісну горілку. Саме в такому значенні це слово вживав у своїх новелах Мопасан. «…Для свого перекладу я обрала назву «Шинок», бо образ шинку поширений і в українському фольклорі, і в українській літературі як символ алкоголізму та суспільних лих, що його породили і ним породжені», – говорить перекладачка.
![⬜](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t72/1.5/16/2b1c.png)
Е.Золя не випадково обрав для свого роману таку багатозначну назву, адже в ньому йдеться не лише про матеріальні злигодні, а й про моральне зубожіння. Молоденька провінціалка з двома маленькими дітьми потрапляє у велетенське місто, де їхній батько полишає її напризволяще. Проте вона змогла видряпатися зі злигоднів, одружилась і навіть відкрила успішну власну справу, однак у сорок років помирає хворою на алкоголізм жебрачкою.
![⬜](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t72/1.5/16/2b1c.png)
Відверте висвітлення повсякденної жорстокості вражало читачів XIX століття, хоча шокував не лише зміст, а й мова роману. Вона у автора виразна й натуралістично відверта. Деякі вислови вважались настільки непристойними, що замість них редактори сором'язливо ставили у тексті три крапки. У наш час роман, звісно, публікується без цензурних скорочень. Для перекладача робота з таким текстом – це нелегке, але захопливе завдання. «Іноді я додавала кілька слів, скажімо, аби пояснити читачеві зміст сороміцької пісеньки, з якої автор наводить лише назву»,– каже пані Тетяна.
![⬜](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t72/1.5/16/2b1c.png)
«Шинок» – це сьома частина двадцятитомної саги «Ругон-Макари», котру Е.Золя бачив як «природну історію однієї родини за Другої імперії». Сучасники можуть не розуміти історичного контексту, але роман продовжує жити поза своїм часом. Суспільна вразливість та соціальна незахищеність жінки у великому місті, статева об’єктивація, домашнє насильство, жорстоке поводження з дітьми, масовий алкоголізм – ці проблеми, на жаль, зараз актуальні так само, як і в позаминулому столітті.
![⬜](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t72/1.5/16/2b1c.png)
Отож запрошуємо до читальної зали Волинської обласної бібліотеки для юнацтва, де на Вас уже очікує цей роман видатного французького письменника XIX століття, перекладений українською мовою.
#Цікавинки_з_часопису #Всесвіт #Читай_на_Волі_2Все реакции:
14Вы и ещё 13
Немає коментарів:
Дописати коментар